Velkommen til Amerika og velkommen til Camp Pendleton.
Mit navn er sergent Jim Lance. Jeg er chef for denne lejr.
Og lige nu skal i hver især gå hen til den barak, i er blevet tildelt.
Der er en briks per person og et skab per familie.
Jeg gentager: I skal alle gå hen i den barak, i er blevet tildelt.
I må ikke flytte barak nu. Ingen forlader lejren uden tilladelse.
De, der kan tale engelsk, må oversætte for de andre.
Kør, underkorporal.
Minh!
Gå tilbage. Det er hurtigere, at jeg leder alene.
Mælken er for bitter. Hun vil ikke drikke den.
Jeg beder om noget sukker.
{y:i}I dag lykkedes det sydvietnamesere {y:i}og de luftbårne styrker -
{y:i}- at slå flere angreb tilbage {y:i}fra den nordvietnamesiske hær.
{y:i}Kampen gælder byen Xuan Loc, {y:i}40 kilometer nordøst for Saigon.
{y:i}Det er første gang på en måned, {y:i}at man har kunnet standse -
{y:i}- den kommunistiske fremmarch. {y:i}Men det er måske for sent.
{y:i}Sydvietnameserne mistede for nylig {y:i}Da Nang og Qui Nhon uden kamp.
{y:i}Nordvietnameserne fortsatte sydpå {y:i}og tog flere byer uden megen kamp.
{y:i}En amerikansk leder udtaler, -
{y:i}- at vi kan have undervurderet {y:i}Sydvietnams kampvilje.
{y:i}Modstanden ved Xuan Loc er tapper, {y:i}men eksperter mener, det er for sent.
{y:i}Uden amerikansk støtte {y:i}er det kun et spørgsmål om tid, -
{y:i}- før nordvietnameserne erobrer {y:i}Xuan Loc og går mod Saigon.
{y:i}Selv om Saigons butikker {y:i}åbner som sædvanligt, -
{y:i}- planlægger mange civile {y:i}deres flugt eller venter i spænding.
{y:i}De få heldige med dollars {y:i}og forbindelser -
{y:i}- har købt visa for op til {y:i}8000 dollars. Andre må bare bede.
Hvad laver i her? I må ikke gå rundt alene.
Vi leder efter vores mor. Hun lovede at møde os i Amerika.
Du har ret. Hun vil møde os her.
Men lige nu skal vi have frokost. Bagefter hjælper jeg jer med at lede.
Hvis vi ikke finder hende, er der ingen til at passe på hende.
Bare rolig. Hun klarer den. Hvor har du det der fra?
Kom, lad os gå.
- Hej, Tai! Hvordan går det? - Fint.
Jeg vil vædde med, de serverer kylling.
- Hvorfor tror du det? - Se bare de lange køer.
- Hvor har du fået cyklen fra? - Fra en marinesoldat.
Den er til min nye forretning. Jeg kan skaffe alt det, i vil have.
Jeg giver os en forsmag på drømmen. Tænk over det.
Hvad skal du ellers lave med alt det guld, du har gemt væk?
Hvordan har du fået tingene ind?
Lad mig fortælle dig en hemmelighed.
Der er en kok, der hedder Addie. Han er min mellemmand.
- Tung! Jeg har uret! Vil du have det? - Kom senere.
Se det dokument! Se det!
Der står december 1972.
Kender du hende?
- Addie, min ven! Har du varerne? - Bare rolig, Duc, min ven.
Kom hen til mig efter frokost.
Det er Addie. Han kaldte mig "min ven".
Du skal hele tiden øve dig i at tale engelsk med en rigtig amerikaner.
Du skal jo ikke være her for evigt.
Lad mig ikke blive her alene.
Tag os med.
Hold op med det pjat. Hvorfor skulle jeg forlade dig nu?
Vi giver dig besked.
Kan du annoncere det her?
- Er de kommet ud af Vietnam? - Det ved jeg ikke.
Vi bliver bedt om at annoncere så mange navne. Vi gør vores bedste.
Du kan skrive et brev, så sender vi det rundt til andre lejre i Amerika.
Vi har fundet mange på den måde.
Se mig i øjnene og sig så, at hun ikke må få babymad.
Jeg har jo sagt, hun er født i 1972. Hun er tre år.
I december 1972! Det er 28 måneder!
Vil du give mig babymaden, eller skal jeg lave en scene?
- Jeg vil have babymad til min barn. - Hvorfor giver du hende det så ikke?
Tak. Mange tak.
Det er din slags, der er skyld i, at vi er her!
{y:i}Ingen må forlade leijren {y:i}uden en sponsor.
{y:i}Forlader man leijren uden tilladelse, {y:i}risikerer man at blive deporteret.
Vent lige lidt.
Er der noget, jeg kan gøre for dig? Vil du have noget?
Nej. Men måske kan jeg gøre noget for dig.
Er du klar over, at vi har banket det her op på under to døgn, -
- og når det sidste tørkloset er installeret, kan vi huse 15.000.
Jeg fatter bare ikke, hvordan vi kan gøre alt det her -
- og så kvaje os sådan derovre.
Der er faktisk noget, du kan gøre for mig.
Jeg har en masse bøvl med flygtninge og deres ønsker og problemer.
Siden du nu taler begge sprog, vil du så ikke være min lejrbestyrer?
- Det giver fem dollars om dagen. - Ja, det vil jeg gerne.
Kom ind på mit kontor klokken 0800 i morgen, så aftaler vi nærmere.
- Jim Lance. - Jeg hedder Tai.
Tak.
{y:i}Nyt fra Vietnam. {y:i}USA's hærattaché oberst Wahle -
{y:i}- har opridset fire evakueringsplaner {y:i}for amerikanere i Vietnam.
{y:i}Plan 1 og 2 {y:i}er trinvise flytransporter.
{y:i}Plan 3 en kombineret {y:i}fly- og søtransport, -
{y:i}- og plan 4, i yderste nødsfald, {y:i}er helikoptertransport ud af Saigon.
Hallo ... Er du en af dem, alle taler om?
En af dem, der har mistet sin mor?
"Mighty Mouse" ... Jeg kan godt lide "Mighty Mouse".
Må jeg sætte mig lidt ned?
Jeg hedder Addie. Har du et navn, knægt?
Sådan som jeg ser det, har du ingen venner her.
Det ville nok hjælpe at være lidt mere social.
Knægt!
Kom lige her.
Vi ses, knægt.
- Hvad satser du, Tai? - To dollars.
Ved i hvad? Jeg har store planer her.
Også mig. Jeg vil have en Cadillac.
I Amerika skal de mindst betale én to dollars og ti cent i timen.
- Med hvilken uddannelse? - Ingen. Alle kan pudse vinduer.
- Vrøvl. - Det passer.
En mand i vores telt fortalte det. Hans nevø studerer herovre.
- Om sommeren pudser han vinduer. - Glem det med at pudse vinduer!
- Min drøm er større end det. - Og hvad er det for en drøm?
Aner det ikke. Se modermærket her. Det må bringe held før eller senere.
Det har ikke bragt mig kærlighed.
Måske kunne jeg starte noget, der hed "Lille Saigon".
Forestil jer et samfund med butikker og restauranter.
- Et andet hjem. - Det lyder stort og dyrt.
Hvordan ved du, at vi overhovedet kommer ud herfra?
Hvad har vi at miste? Vi har mistet alt i forvejen.
- Duc har ret. - Jeg vil med glæde pudse vinduer.
Lille Saigon skal bruge vietnamesiske mennesker.
Jeg ved ikke, om vi ser hinanden igen. De spreder os over hele Amerika.
{y:i}Da den sidste amerikaner {y:i}havde forladt Phnom Penh, -
{y:i}- rykkede De Røde Khmerer ind {y:i}og startede deres dødsregime.
{y:i}Alle med pænt tøij og bløde hænder {y:i}blev skudt og efterladt i veijkanten.
Sluk dog for det der. Det er deprimerende.
Det, der er deprimerende, er, at vi kunne have lidt samme skæbne.
Tai, hvorfor lod amerikanerne os i stikken?
- Det er slut. - Uvidende knægt! Hvad ved du?
Har du kæmpet i krigen? Har du stadig slægtninge i Vietnam?
Har du dårlig samvittighed over at være her?
Amerikanerne har flere planer for evakuering. En af dem fra Saigon.
Du ved ikke noget. Det er kun for en sikkerheds skyld.
Vores brødre vil kæmpe til det sidste. Vi skal nok vinde.
Hvad tror du, vi laver her? Ville de lave det her for at sende os tilbage?
Tai ... Hvad, hvis jeg vil tilbage?
Min mor, far og søskende er stadig i Vietnam. Jeg mener det!
Det er mit alvor, Tai. Kan amerikanerne sende mig tilbage?
- Hvad med din kone og barn? - I er alle forrædere!
Amerika er meget rigt og har nok alt, men det har ikke vores blod i årene!
Hien, hvad gør du? Jeg beder dig ... Hold nu op.
- Lad os gå hen og se en film. - Jeg går ingen steder med den luder!
- Hvorfor gør du det der? - En luder behøver ikke tøj.
- Pas på, hvad du siger. - Forsvarer du hende?
- Dæmp dig lidt. - Vil du betale for min tavshed?
Synd, at hun ikke ved, du ikke er den rige mand, hun giftede sig med.
Alle ved, du lister ud om natten for at være sammen med hende.
- Folk kigger på mig! - Ja, på dit fine tøj og din makeup.
Før beundrede du en kvinde med stil. Det var før, den bondetøs kom til.
- Dæmp dig nu. Hun er min kone. - Men jeg er din første!
Jeg er mor til dit første barn og gravid med dit andet!
- Hien, du er seks måneder henne. - Jeg håber, jeg taber barnet, svin!
Jeg er din kone! Hun er bare en bondeluder!
Hvis du gør hende gravid, bliver du her, -
- ellers bliver jeg med begge dine børn! Har du forstået?
- Fandt du hende? - Nej. Jeg prøver igen i morgen.
Der er en plads hernede.
- Er du alene i aften? - Ja. Min søster er hos min far.
- Onkel, jeg vil have noget tørmælk. - Lige et øjeblik.
Vil du gå en tur?
Kom. Gå med mig hen at hente noget mælk til dem.
Jeg fatter ikke, at jeg gør det her. Jeg kender dig slet ikke.
Forleden dag så jeg dig i madkøen.
Du skændtes med en mand og bar på et barn.
Det er en uge siden. Jeg var barnepige.
Jeg ville ikke blive så ophidset, men han var så overlegen.
- Hvor længe har du været i lejren? - To uger. Med min søster og far.
Vi vidste ikke, om vi kom ud, men hver dag bad vi til Jomfru Maria.
Nu, da hun har hørt mine bønner, vil min far bare hjem igen -
- og begraves ved siden af min mor. Han har et billede af hende i lommen.
- Hvorfor blev han ikke i Vietnam? - På grund af mig.
Jeg ville ikke rejse uden ham.
Kun børnene er uberørte af vores smerte og ensomhed.
De virker alle gladere, undtagen Minh.
Han er min nevø. Det eneste, han laver, er at lede efter sin mor.
Hvad skal jeg gøre, hvis hun ikke kommer?
Det gør hun nok. Du må bare bede. Vi har kun troen tilbage.
Det må du meget undskylde. Er der sket noget?
Jeg hjælper til som syerske. Jeg kan lave en krop til din nieces dukke.
Hun hedder Anh. Det vil hun blive glad for.
Hører du BBC eller Voice of America?
Jeg prøver at lade være.
Har du tænkt på, hvordan dit liv vil blive i Amerika?
Jeg har ingen planer. Jeg venter på, at min søster og bror skal komme.
Det her kan ikke være permanent. Amerikanerne må have en plan.
Hvordan kan de tabe?
Mor!
Velkommen til Amerika og velkommen til Camp Pendleton.
Som i kan se, får i hver et tæppe eller en jakke.
Når i har samlet jeres ejendele, føIger i soldaten her til madsalen, -
- hvor i får mad, inden registreringen begynder.
I bliver fordelt i barakkerne, -
- hvor hver person får en briks og hver familie et skab.
Jeg ved, at i gerne vil genforenes med jeres familie.
Der er en opslagstavle i Røde Kors-teltet og frivillige -
- til at hjælpe jer. Der bliver masser af tid, når det her er overstået.
Det er en svær opgave, og vi takker for jeres samarbejde.
Underkorporal, af sted med dem.
Det var de sidste nyankomne i aften.
Gå tilbage til jeres barakker og telte. Tak.
{y:i}I dag sluttede de hårde kampe {y:i}ved Xuan Loc.
{y:i}Sydvietnameserne kæmpede bravt, {y:i}men måtte trække sig tilbage.
{y:i}Med nordvietnameserne minutter fra {y:i}Saigon, er nederlaget uundgåeligt.
{y:i}Moralen er i bund, {y:i}og der hersker forvirring i Saigon.
{y:i}Præsident Thieu er gået af {y:i}og erstattet af Tran Van Huong.
Onkel, hvornår skal vi rejse over bjergene?
Snart. Vi må vente på din mor først.
- Hvorfor er hun her ikke endnu? - Hun kommer. Det lover jeg.
Spis nu færdig.
- Smil! - Nej, nej ...
Det betyder uheld at være tre på et billede.
Hvad, hvis en familie kun er tre? Tager de så aldrig billeder?
Ikke tisse på barakken.
Jeg er ved at lære vietnamesisk.
Jeg har de tæpper, du bad om.
Det var ikke let, men jeg fik flyttet din sagsmappe ned ad listen.
- Så har du lidt mere tid. - Tak.
Lad mig spørge dig om noget ... Jeg troede, vietnameserne kunne lide fisk.
Jeres fisk bliver stegt i smør. Det er for fedt for os. Vi kan lide kylling.
- I Vietnam er kylling dyrt. {y:i}- I Amerika er fisk dyrt.
Godt!
Nå, er det dig igen?
Hvis du vil have fisk, kommer du for sent.
Skal vi nu til det igen? Hvis du vil have noget, må du sige noget.
Vil du have noget? Det må du selv om. Jeg skal arbejde.
Mighty Mouse.
- Sagde du noget? - Mighty Mouse.
Sig ikke til nogen, at jeg har taget dig herhen. Det er forbudt område.
Det er her, jeg opholder mig, når jeg ikke laver mad til jer. Kom her.
Da jeg kom hertil, så jeg en blank væg, og jeg tænkte:
"Sikke et spild."
Så jeg begyndte at male den.
De er nok ligeglade, hvis jeg bare maler det over igen.
Kan du lide det?
Det er ikke færdigt endnu.
Er der noget galt med mit udseende? Hvorfor glor du sådan på mig?
Pas dine egne sager, knægt.
Af en at være, der ikke lukker munden op, taler du meget.
Ja. Det begynder at ligne dig.
Hvem er du sammen med her?
Den mand, jeg så dig med, er han din far?
Er din mor virkelig blevet væk?
Din mor ... Hvor er hun?
{y:i}Me ..
Er det det, du kalder hende? {y:i}Hvor er din me?
{y:i}Me o Vietnam.
- {y:i}Din me er i Vietnam? {y:i}- Me o Vietnam.
Du savner hende, ikke?
Jeg forstår.
Jeg er ikke færdig endnu.
Ja, det er ret sjovt.
Der er vist ingen, der har grinet af mine tegninger før.
Jeg har vist aldrig ladet nogen se på mine tegninger før.
Så du er min første fan. Hyggeligt at møde dig, fan.
Hvad skal jeg kalde dig? "Knægt" og "fan" er ikke passende.
Jeg hedder Addie.
- Og du hedder ..? {y:i}- Jeg hedder Minh.
Hyggeligt at møde dig, Minh.
- Mighty Mouse. - Nej, jeg hedder Addie.
Nej. Mighty Mouse.
Jeg er blevet kaldt meget, men Mighty Mouse tager prisen.
Vi burde have et hemmeligt håndtryk eller noget.
Hold din hånd frem sådan her ...
Sådan. Og så drejer du den. Sådan.
Grib den. Klask. Knips.
Tommelen op i luften. Det betyder, at alt er i orden.
Det var godt, knægt. Det var godt.
Det var godt, Mighty Mouse.
Igen. Er du med?
Klask, ned, bang!
Flot.
Tør du ikke se mig i øjnene?
Jeg tør ikke forelske mig i dig igen.
Jeg mødte ham for et år siden i landsbyen.
Vores familie var fattig, og han kom ud på landet og friede til mig.
Jeg tænkte på min familie.
Jeg tænkte på dig.
Da krigen kom til Duc Heu, giftede jeg mig med ham, og vi tog til Saigon.
Han sagde ikke, han havde en kone.
To måneder senere blev jeg officielt hans kone nummer to.
Jeg vidste ikke, at i var gift.
Jeg måtte tage ringen af. Her tror alle, jeg er hans søster.
Hvad med dig? Er din kone her?
Jeg er ikke gift. Efter dig opgav jeg at finde kærligheden.
Jeg skabte en forretning, og det tog al min tid.
Elsker du ham, din mand?
En bondepige lærer ikke at gifte sig af kærlighed.
{y:i}Få dage efter præsident Thieus {y:i}afgang er han draget i eksil.
{y:i}I sin første desperate tale {y:i}advarede præsident Huong om ...
Det var sært. Der er ingenting her.
Der var et skænderi i aftes, som jeg ikke bryder mig om.
En beskyldtes for at være kommunist, da han sagde, han ville sendes hjem.
- Hvad hedder han? - Quang Hai.
Vi fandt ud af, at han slet ikke ville herover. Han kom med ved en fejl.
Vi har lavet et særligt område til folk som ham.
De vil så senere blive sendt tilbage.
Han har en krigsskade på højre hånd.
Hvad er der bag de bjerge?
Det ved jeg faktisk ikke. Vi kan måske sammen finde ud af det en dag.
Her er de ekstra tæpper, du bad om. Fordel dem i dit telt.
Hej, Tai!
- Hvordan går det? - Noget nyt?
Vi starter i aften. Jeg må til lejr 4. En fisker vil have et fjernsyn.
Hvordan går det, min ven?
Du taler godt vietnamesisk! Lad os tale forretning.
Hov, Duc! Min jakke er krøbet!
Du sagde, den var lavet i USA! Giv mig mine penge tilbage!
Jeg tænkte, at du ville have dem. Jeg har mange flere i mit skab.
I går aftes tænkte jeg ...
Når du har fundet din mor, -
- og vi alle sammen forlader stedet her, vil jeg rejse lidt selv.
Bang, bang, bang!
Jeg vil så langt væk herfra som muligt.
Kina, Italien ... Måske New York.
Jeg har altid villet se verden fra toppen af Frihedsgudinden.
Hvad er der i vejen, knægt?
Bare rolig. Det er ikke mig.
Det er et Amerika, du ikke forstår endnu.
Du kigger på Sears and Roebuck's katalog.
Og de film, de viser jer. Og Mighty Mouse-bladene.
Her. Lad mig vise dig noget.
Her ...
{y:i}- Me? {y:i}- Ja. Me.
Er hun ikke smuk?
Det er i hvert fald sådan, jeg tror, hun så ud, -
- for jeg har aldrig mødt hende.
Jeg har ikke engang set et billede.
Hun døde, da jeg var fire måneder. For 33 år siden.
{y:i}Pe?
Ja, det er gode, gamle farmand.
Det var sådan, han så på mig, da han pakkede sine ting og gik.
Jeg var fire.
Er det arret her, du spørger om? Det lavede min far.
Med et cigarskod. Jeg ved ikke, om han gav mig det -
- for at straffe mig for min mors død ...
Eller for at have et minde om ham.
En dag blev han bare træt af mig og skred. Jeg har ikke set ham siden.
Vent lige lidt ...
Hovedet ...
De sidste strøg ...
Sådan.
Hvem er det med sommerfuglen på næsen?
Han griber efter den, rækker ud ...
Den her er til dig.
Gamle mand! Jeg taler til dig! Hvorfor lyver du for os?
Vi kæmpede, som du gav ordre til, mens folk flygtede i byerne.
Du lovede, at du ville blive hos os til det sidste. Og slås for sejren!
Du er en kujon, at du sidder her for øjnene af os.
Dine brødre døde i kampen for friheden!
Du er en skændsel for dit land!
Hvorfor gør du honnør, når du skammer dig over mig?
De er stadig general.
For hvilken nation?
Dengang, da jeg var en 20-årig idealist, -
- gik jeg ind i modstandskampen mod franskmændene.
Men da lederne udråbte sig til Det Indokinesiske Kommunistparti, -
- gik jeg over til nationalisterne.
Hele mit liv har jeg viet til at få frihed og demokrati til Vietnam.
Men i sidste ende har jeg kun følelsen af -
- at være blevet svigtet to gange.
Mener De, at Amerika har svigtet os?
Det er ikke længere væsentligt. Resultatet er det samme.
Unge mand ... Du er vel ikke kommet for at diskutere politik med mig.
Hr. general, jeg må vide en ting.
Min svoger, kaptajn Van Cuong, var under Deres kommando.
- Har De noget nyt om ham? - Åh ja ... Kaptajn Cuong.
Han var en tapper soldat.
Desværre hørte jeg, at han mistede livet i kampen for Xuan Loc.
I aften føler jeg mig lige så nytteløs -
- som et træ, der er revet op med rod, og som ikke kan plantes om.
Der er noget, jeg må fortælle jer begge to.
Jeg har hørt, at jeres far er død i krigen.
Han var en meget tapper mand.
Vi skal lave noget andet i dag. Jeg vil lære dig at male.
Du skal hjælpe mig med at male væggen færdig.
Her er pensler på bordet ...
Og du får noget maling, og så kan du gå i gang. Lige her.
Værsgo ...
Dyp penslen her og mal lige, hvad du har lyst til.
Bare tegn og mal lige, hvad der kommer til dig.
Udmærket. Det der er din side, og det her er min side, okay?
Alle tiders, knægt. Du er et naturtalent.
{y:i}Temperaturen er 41 grader {y:i}og på veij op.
{y:i}Hvis du ikke har ringet hjem længe, {y:i}vil din mor gerne høre fra dig.
{y:i}Vi har en særlig gave til alle {y:i}amerikanere, der stadig er i Vietnam.
Hvor kommer du fra?
{y:i}Det er sket. Operation Frequent Wind {y:i}alias Plan 4 er igangsat, -
{y:i}- og det uundgåelige er indtruffet.
{y:i}Klokken cirka 11.00 lokal tid {y:i}den 30. april 1975 -
{y:i}- gik kommunistiske styrker ind {y:i}i Saigon, Sydvietnams hovedstad.
{y:i}Nordvietnameserne {y:i}mødte ingen modstand.
{y:i}12.15 brasede en T-54 kampvogn {y:i}gennem porten til præsidentpaladset.
{y:i}Vi har et oversat referat af, hvad {y:i}der blev sagt mellem de to magter.
{y:i}"Jeg har ventet på {y:i}at overdrage magten til Dem, " -
{y:i}- sagde præsident Minh. {y:i}En nordvietnamesisk officer mødtes -
{y:i}- med præsident Duong Van Minh, {y:i}udnævnt knap 48 timer tidligere.
{y:i}Han blev fulgt af sin interimistiske {y:i}regering, der overgav magten.
{y:i}Nordvietnameserne svarede: "Der {y:i}er ikke tale om at overgive magt. "
{y:i}"De kan ikke overgive noget, {y:i}De aldrig har haft. "
{y:i}Dermed er 10.000 dages krig slut, {y:i}og der er skrevet historie.
{y:i}I sandhed en sørgelig dag. {y:i}Saigons gader er helt øde.
{y:i}De sidste amerikanere er væk. {y:i}Amerikanerne har tabt krigen.
{y:i}Vi bringer her en udtalelse fra {y:i}tidligere i dag fra præsident Ford:
{y:i}I dag kan Amerika få {y:i}den følelse af stolthed igen, -
{y:i}- der eksisterede før Vietnam-krigen. {y:i}Men den kan ikke opnås -
{y:i}- ved at fortsætte en krig, der er {y:i}slut for Amerikas vedkommende.
Det er alt sammen jeres skyld! I svigtede os!
Hvorfor lod I os i stikken?
Jeg anede ikke, at han var din far.
- Må jeg sætte mig? - Ja.
Kan du ikke sove?
Der er for stille. Jeg savner den gamles bankelyde.
Jeg har tænkt over det, Thuy sagde.
Og jeg er klar over, at begge sider har lidt store tab.
Men jeg ville vise dig den her.
Den tilhørte min bror, som døde for otte år siden.
Og jeg har ikke haft mod til at åbne den siden.
Det skulle have været mig, der døde.
Men jeg blev såret og hjemsendt. Så jeg pressede ham til at melde sig.
Jeg sagde, det var hans pligt, og at han skyldte sit land det.
Så han tog af sted uden diskussion. Endda med ære og stolthed i blikket.
Jeg troede, jeg kendte min bror. Jeg troede, vi var ens, -
- men efter at have læst det her brev, indså jeg, han slet ikke var som mig.
- Må jeg læse det for dig? - Ja.
Her ... Det er ham.
"Kære ukendte. Jeg er ked af, at jeg ikke kender dit navn, -
- men jeg vil gerne takke dig for, at du lappede mig så godt sammen."
"Jeg har det fint nu, og jeg vender tilbage til min deling i morgen."
"Jeg kan ikke sove. Jeg er bange for at vende tilbage til junglens mørke."
"Til bagholdene og lugten af dødt kød."
"For at være ærlig er jeg bange for at dø."
"Jeg ville slet ikke herover. Jeg ville ikke være en helt."
"Men jeg vil heller ikke vende hjem."
{y:i}De sidste dage {y:i}har jeg tænkt på dig konstant.
{y:i}Tanken om dit lange, sorte hår {y:i}holder mig vågen om natten.
{y:i}Dit smil forvisser mig om, {y:i}at der er en dag i morgen.
{y:i}Dine bløde hænder, der tager håret {y:i}væk fra mine øijne, gør mig tryg.
{y:i}En følelse, jeg har været foruden {y:i}siden min ankomst.
{y:i}Jeg vil være tapper {y:i}og kæmpe i morgen ...
"... så jeg kan komme tilbage og få dit navn. Hilsen Jacob"
Han havde aldrig haft en kæreste før.
Han var kun et barn, da han tog af sted.
EFTER SAIGONS FALD ANKOMMER FLYGTNINGENE
Frøken, vil De give mig noget vand?
Tak.
Jeg har lige mødt en kvinde, som rejste med min søster og bror.
Jeg beder Røde Kors om at annoncere deres navne.
Jeg er bange for at være i min fars barak.
Jeg kan få flyttet dig og din søster over i min barak.
- Kan jeg føje jer to til min familie? - Det er umuligt.
Vores fortid er revet væk. Der er intet tilbage.
Når vi tager af sted herfra, er det vigtigste, at vi har hinanden.
Min far ville ikke have syntes om det. Vi er ikke engang gift.
Kan vi så ikke blive gift?
Kom, storesøster.
Jeg skal hen og godkende min fars kremation.
Thuy, jeg lover dig ... Jeg vil ikke svigte dig.
Ved du, hvad vi trænger til? Vi trænger til noget musik.
Lad os få gang i den her.
Jeg har allerede besluttet mig. Du spilder din tid.
Hai, du begår en fejl.
Din kone og søn er her. Giv din familie en chance.
Mine forældre er stadig i Vietnam. Og mine brødre og søstre.
Jeg tager ikke tilbage med dig!
Hold mund! Du tager derhen, hvor jeg tager hen!
Vi har været her i tre måneder.
Hvis du bliver her, finder jeg dig en sponsor.
Tai, jeg vil ikke være en landflygtig.
Du var soldat. De vil ikke lade dig leve dit liv som før.
Det må regne i Vietnam på denne tid af året.
- Du får aldrig en ny chance. - Kan du huske regnen?
Har du været i Dalat, når det regner?
Hvad, hvis dine forældre ikke er der?
Dalat. Et sted for elskende. Det var der, jeg mødte min kone.
Hvordan er det nu, den sang er? Om Dalat og regnen ...
Kan du ikke lige glemme regnen? Prøv at redde dit eget liv!
Jeg tror, vi har en Picasso her.
Hvor har du lært at male sådan? Fantastisk! Se det engang!
Da jeg var yngre, drømte jeg altid, at en grøn drage ville komme -
- og hjælpe mig med at finde min far.
Måske vil den her drage hjælpe dig med at finde din mor. Forresten ...
Jeg har noget til dig. Luk den op.
Se indeni. Det var min yndlings-yoyo, da jeg var barn.
Mighty Mouse! Mighty Mouse!
Du må nok hellere gå.
Din onkel bliver bekymret for dig. Vi ses i morgen.
Samme Mighty Mouse-tid, samme Mighty Mouse-kanal.
Jeg fik min officielle godkendelse i går. De fandt en sponsor i Kansas.
Jeg rejser om få dage.
Hvorfor siger du ikke noget?
Jeg er gravid.
Ved han det?
Nej. Jeg kan ikke sige det.
Hvorfor ikke? Han er din mand.
Men jeg er hans anden kone. Så jeg er ikke andet end en tjener -
- og en luder.
Hvis det ikke var for min familie og mig, -
- ville første kone have fundet en sponsor nu.
Jeg tør ikke gøre tingene sværere.
Hvor ville tingene være anderledes, hvis jeg ikke tog tilbage til Saigon.
Bebrejd ikke dig selv. Hvis det ikke var for dig, var jeg her måske ikke.
- Du kan da se dig selv i spejlet. - Du må ikke fordømme mig.
Det er vigtigt for mig, at mine søskende klarer sig i Amerika.
Mine forældre er for gamle, og jeg har ingen uddannelse.
Vi er alle ens. Læger, sagførere, lærere.
Det betyder intet.
Da jeg kom hertil, tænkte jeg kun på at komme væk herfra. Men nu ...
Jeg må gå. Min mand venter på mig.
Kom med mig. Forlad ham og kom med mig.
Det var heldigt, at den gamle tog sit eget liv. Ellers havde jeg dræbt ham.
Dit skide svin!
Han sidder lige over for mig. Det forstår jeg.
Javel.
Det, der skete i dag, Tai, vil ikke ske igen.
Du må holde øjne og ører åbne og melde alle kommunister, -
- der fejlagtigt er havnet her, og som kan være til fare.
Så vil de blive placeret i særlige områder.
De mænd var ikke kommunister. De var bare uenige.
Jeg er ligeglad. Jeg vil ikke tolerere nogen form for vold eller hierarkier.
Alle skal behandles ens. Er det forstået?
Her ...
Jeg tror, din nevø gerne vil have de her.
- Den mand her. Han virker bekendt. - Han hedder Addie Singer.
Han har arbejdet som frivillig i messen fra starten. Ingen venner.
Bortset fra din nevø, åbenbart.
Alle de her tegninger hang i hans skab, -
- da han blev fundet død i morges.
Af en dødelig sygdom, ingen vidste noget om.
- Var det alt? - En ting til ...
Hvordan har kvinden det? Hende, hvis far døde.
Ligesom os andre. Ingen forskelsbehandling.
Tai, jeg kan knapt forestille mig, hvor svært det må være for jer.
Men du skal vide, at vi prøver at hjælpe. Og vi er jeres venner.
- Det ved jeg godt. - Det kan jeg ikke rigtig mærke.
Prøv at tale til os uden din megafon.
Held og lykke. Vi regner med, at du opbygger Lille Saigon.
Skynd dig, Duc, ellers når du ikke flyet.
- Du er en god mand, Lance. - Det er du også. Held og lykke.
- Husk, du stadig skylder mig penge. - Det skal nok gå alt sammen.
Nå, hvad siger du så? Skal du ikke til at genopbygge dit liv?
Jeg kan flytte din sagsmappe op ad listen, hvis du vil.
Tænk over det.
{y:i}Krigen er nu officielt slut. {y:i}54.000 amerikanere har mistet livet.
{y:i}Mange familier venter stadig på, {y:i}at deres helte vender hjem.
{y:i}Eksperter mener, {y:i}at 2 400 mænd er meldt savnet -
{y:i}- eller er krigsfanger i Sydøstasien.
DEN 4. JULI
Værsgo. En til dig. En til dig.
- Lad mig hjælpe dig med arbejdet. - Du har nok at gøre med at sy tøj.
Og arbejdet får mig til at tænke på noget andet.
Det er rart at se ham smile igen.
Det er min skyld, hvis deres mor ikke kommer.
Det må du ikke sige.
Jeg fortryder det sådan ... Jeg fik tre pladser på flyet.
Egoistisk som jeg var, ville jeg selv have det ene.
Min søster sagde ikke noget.
Hun spurgte kun, om hendes børn måtte få de to andre.
Jeg ved ikke, hvad jeg skal sige til Minh.
Jeg lovede ham, at hans mor ville komme.
Opgiv ikke håbet.
Det er ved at svinde.
Måske er det på tide, at vi alle forlader lejren.
Hvad med din far?
Det er tre måneder siden nu. Det er det bedste for Minh, -
- og når hans mor kommer, kan de give os besked.
- Er du helt sikker? - Ja.
Hvis du stadig vil giftes med mig.
Nu, hvor vores søn er født, vil jeg gerne væk så hurtigt som muligt.
- Jeg beder dem om hjælp. - Bare rolig. Jeg har brug for dig.
Du skal hjælpe mig med barnet.
Det her er en ny sang, jeg har arbejdet på.
Den handler om mine minder om vores land -
- og vores liv på det her nye sted.
{y:i}Åh Saigon {y:i}min bedste tid er langt væk
{y:i}åh Saigon det eneste der er tilbage {y:i}er et sorgfuldt minde
{y:i}det døde smil på mine læber
{y:i}bitre tårer i mine øijne
{y:i}åh Saigon {y:i}skinner solen stadig på gaden?
{y:i}falder regnen stadig på vor sti?
{y:i}er min elskede stadig i parken?
{y:i}går hun under træerne?
{y:i}smiler hun eller græder hun ensomt?
{y:i}her er jeg en fugl {y:i}der er faret vild
{y:i}dag for dag {y:i}går tiden bare for mig
{y:i}en landflygtigs liv {y:i}er smertefuldt ...
Undskyld, frue. De skal af sted nu.
Ja. Kom med mig. De skal af sted.
- Hvad sker der? - Vi har ordre til at flytte dem.
Mine sønner! Hvorfor fjerner I mig fra dem?
Jeg forlader jer ikke! Mine sønner!
Kom så!
Jeg troede, du var vores ven.
Korporal, vil du lige gå udenfor?
Jeg kunne have fået dig anholdt.
Jeg satte min karriere på spil for at redde dit skind!
Mit folk er lige kommet fra krigen. Og I har ført dem tilbage.
Da I kom hertil, var I på vej væk. Det er ikke jeres hjem, Tai.
Du kunne have talt med mig først.
- Der var intet, du kunne have gjort. - Hvordan ved du det?
Det ved jeg bare! Jeg ved, at de aldrig var taget af sted.
Jeg har fundet tre sponsorer til dem, og de er alligevel blevet.
Så I kommer midt om natten og fører dem bort som dyr?
Det er mit job, og sådan er reglerne.
Du med dine regler. Jeg har familier, der er bange for at sove i nat.
Og jeg har 16.000 flygtninge udenfor, og 400 til, der lige er ankommet.
Der er absolut ikke plads.
Jeg afgiver min plads. Jeg hjælper med at rejse telte.
Det kommer ikke sagen ved! Det her er en lejr.
De, der får sponsorer, må rejse, og dermed basta!
Ved du, hvorfor de ikke vil rejse?
Jeg har hørt mange grunde.
Er en af grundene, at de er bange?
De er bange. Ligesom jeg er.
Bange for, hvordan deres liv bliver i morgen.
Bange for, at de aldrig får deres venner og kære at se igen.
Ligesom din bror var bange.
Det kan du godt huske, ikke?
- Onkel? - Jeg ved ikke, hvornår hun kommer.
Så hold op med at spørge mig. Jeg siger til, når hun er her.
Vil de også komme og føre os væk?
Selvfølgelig ikke. Vi tager af sted, når vi vil.
Ingen kommer og fører os væk.
- Onkel? - Ja?
Det er ikke din skyld, at mor er væk.
- Hvad gør du her? - Jeg har noget, jeg vil vise dig.
- Hvad? - Det er en overraskelse. Kom.
- Bliv her. Jeg kommer snart igen. - Vi ses, lille fyr.
Okay ... Tak.
Hør her, alle sammen! Jeg har set Amerika i dag!
Jeg så bilerne. Alle de smukke biler på de store, åbne veje.
- Så du nogen Cadillac'er? - Overalt, hvor jeg så hen!
Alle ejer en bil.
Bagefter var jeg på et marked.
Det var så stort, at jeg for vild.
De har alt. Alle slags frugter og grønsager.
Har de også ot hiem -pebre?
Nej. De har ikke ot hiem -pebre.
Men man kan dyrke dem her.
Bagefter tog jeg ud til et kvarter, der var så rent.
Med store huse i helt lige rækker.
Men ved I, hvad der imponerede mig mest?
Jeg var på restaurant og drikke kaffe, og ud af vinduet så jeg en ung mand.
Han var måske 20 år. Han vaskede biler hos en bilsælger.
Jeg spurgte min ven: "Hvad får han for at vaske biler?"
{y:i}To dollars og ti cent. {y:i}Det er mindstelønnen.
Hvis de ikke må betale os mindre end to dollars og ti cent, -
- kan vi alle sammen klare den.
Vi behøver ikke at være bange for, hvad der er derude.
Jeg har set det, og det er sandt.
Hold op med at være bange. Vi skal nok klare den.
Jeg forstår dine tårer.
Jeg glemmer aldrig den dag, min mand havde dig med hjem.
Du fik mig til at føle mig gammel og utiltrækkende.
Tiden var mod mig, så jeg prøvede desperat at give ham et barn til.
Men da jeg var blevet gravid, mistede han interessen for mig.
Han har ikke rørt mig siden.
Jeg har glemt, hvordan det er at blive rørt og kysset.
Du kom og tog min kvindelighed fra mig.
Måske er det skæbnens lod, at du nu ikke kan komme med os.
Du sagde, du havde brug for mig.
Hvis vi venter på din familie, kan det vare måneder.
Jeg har intet andet valg.
Skæbnen har altid været ond mod mig. Men ligesom vores land -
- vil jeg stå det igennem.
Jeg bad hende om at blive, men hun ville være helt sikker.
Da bådene lagde fra, sprang hun af og løb tilbage til byen.
Jeg havde intet valg. Jeg måtte løbe efter hende.
En uge efter at vi hørte, at hendes mand var død i kamp, -
- prøvede vi at flygte igen.
Men nu var vores søster blevet et levende spøgelse.
Hun nægtede at spise, og hun havde mistet troen på Gud.
Vi delte en femmeter-båd med cirka 100 mennesker.
Man kunne intet tage med. Nul mad, vand. Kun det tøj, man bar.
Jeg gav hende min hånd at klemme.
Det gjorde hun indimellem bare for at lade mig vide, at hun stadig var der.
En uge senere, begyndte folk at dø.
Først de ældre, så børnene.
Folk vågnede op ved siden af deres kære og opdagede, at de var døde.
Vores søster begyndte at blive bleg.
Dagen efter holdt hun op med at klemme min hånd.
For at få mere fart i båden -
- var vi nødt til at smide de døde over bord.
Vær ikke tilbageholdende, min ven.
Hvordan kan jeg takke dig? Du har gjort så meget for alle.
Hør her ...
Bare lov mig, at du får en bedre løn end to dollars og ti cent, okay?
Her er et lille minde.
Jeg kommer til at savne dig, Tai.
Underkorporal! Kamera. Skal vi tage et billede?
Smil!
- Minh, hvad gjorde du med billedet? - Jeg satte det op på tavlen.
Så når mor kommer, ved hun, at vi var her.
- Underkorporal, kør jeepen tilbage. - Javel!
I 1975 kom 134.000 vietnamesere til flygtningelejre over hele USA.
Camp Pendleton lukkede den 31 . oktober 1975.
Den er stadig den største base for Marinekorpset på vestkysten.
I dag er Lille Saigon i Sydcalifornien hjemsted -
- for over 200.000 vietnamesiske amerikanere.
Der bor i øjeblikket 1,5 millioner vietnamesiske amerikanere i USA.